2010. szeptember 28., kedd
Wolfgang Amadeus Mozartot már kisgyermek korában is zseninek tartották, nem véletlenül. Legismertebb operája, A varázsfuvola még napjainkban is igazi kihívást jelent mind az énekesek, mind a tartalomelemzők, mind a történészek részéről.
Emanuel Schikaneder, színész, költő, rendező, színműíró a csőd szélén állt, és olyan operát keresett, amely biztosan kasszasiker lesz. A közönség ekkortájt a varázsoperákért rajongott. Ezeknek a cselekménye meglehetősen egyszerű: a főhőstől elszakítják szerelmét, távoli vidékre hurcolják, ahonnan csak titkos hatalmak segítségével vagy varázserővel szabadítható ki. Ilyen témában Giesecke: Oberon, a tündérek királya is igen népszerű volt akkoriban, de Schikaneder August Jacob Liebeskind Lulu avagy a varázsfuvola című művét választotta szövegkönyvének alapjául, amit ő írt meg.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhRyUFkYcfW7AmnLCh9A5T5p4tAqPnylD8cE0hb3eNHzHXE3MMtotkxmGBH_JyXlQDwxfRPinr6xB3iQwiiQTOLiVLAfS-72czY5MRfoJrVf3XYH8zTRLKf5HyIWEYdhDJ3HdufeTkQBRY/s400/Mozart_in_Verona_dalla+Rosa_1770_best.jpg)
Így adott volt a műfaj és a történet, már csak sikeres zeneszerző hiányzott hozzá. Schikaneder jó barátját, Mozartot választotta. A komponista rossz egészségi állapotban, a nagy sikerek ellenére is nehéz anyagi helyzetben élt, így vállalta az opera megírását, noha a történet hemzsegett az ellentmondásoktól, és a gyorsa írt librettó teljessé tette a zűrzavart. A zene és Mozart zsenije viszont elfeledtette a hibákat. Az eredeti szöveget a szabadkőműves eszmék hatására teljesen átírták. Mozart maga is a szabadkőműves páholy tagja volt, és közel állt a bécsi felvilágosult tudósokhoz. Az opera sok gondolata a felvilágosodás eszméit tükrözi, ám más források szerint Mozart A varázsfuvolában a szabadkőműves beavatási ceremóniákat gúnyolta ki.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhXEY6027Jox-6NvEdT7lP0ZSmpEpWUaM4fziqFziQLxYxAtZWcHaxavS-1PLUODZ-g06afYcnp0TEAPXzq2X0_HL39ouq_6VcN4uJ_OuXFnb5RpkeKGZl8nlE-agBonYFeqrfsyOLB8sw/s400/mozart+(2).jpg)
Az operában számos belső ellentmondás van, különösen az Éj Királynőjének szerepe változik. Schikaneder szerződtetett egy ügyes bécsi diákot, Johann Georg Metzlert, hogy segítsen neki a librettó megírásában. Van olyan feltételezés, hogy az opera szövegének csak az első részét írta Schikaneder, a nagyobb második rész pedig teljes egészében Metzler műve attól a töréstől kezdve, ahonnan az Éj királynőjéből gyűlölködő démon, míg az addig negatív figurának számító Sarastróból jóságos, bölcs pap lesz.
A darab nagyon sokrétegű, és minden korosztály számára tartogat mondanivalót. A tízéves gyerekek elsősorban a mesét és a fülbemászó dallamokat élvezik benne, de a korabeli felnőtt közönség a titokzatos szabadkőműves gondolkodással is szembesült az előadáson. Az opera több dallama igen népszerű lett, ma is szinte „sláger” (például Papegeno és Papagena duettje és az Éj Királynőjének koloratúr áriája). A mű valójában egyszerre nagyopera (Sarastro szerepe), vígopera (Tamino vagy Pamina szerepköre) és daljáték (énekes és beszélt részek váltakozása). A zeneszerző a színművet „német opera” alcímmel látta el.
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjgbdJ7iMp7aWRtrpR_t4lRyEda2gqiWsI5QLJH7iKm1OCvvD_J_C9lW8OiLoQxiZ9l1xIGKk8k7o8PafRtvPWb_1gKTl861cRZeiMbTxshh_a3fkROW3C4dqXUPYMYkWfRPyClUiDutBw/s400/mozart-wolfgang-amadeus-die-zauberflte-royal-opera-house-convent-garden-11439224.jpeg)
Mozart A varázsfuvolával szeptember 28-ára lett kész. Két nappal később mutatták be a darabot, Mozart vezényelte a zenekart, Schikaneder játszotta Papageno szerepét, az Éj Királynőjét pedig Mozart sógornője, Josepha Hofer alakította. A közönség eleinte furcsának vélte, de a siker azonban nem sokáig váratott magára. Egy héttel a bemutató után a Mozart így írt feleségének, Constanzának: „Épp most jöttem az operából; a színház tele volt, mint mindig... ami azonban a legboldogabbá tesz, az a csendes siker! Az ember látja, hogy az opera mind jobban emelkedik...”
Nem egészen három hónappal Mozart halála előtt mutatták be A varázsfuvolát. Egyes feltételezések szerint a szabadkőművesek végeztek vele, mert a darabban túl sok titkot árult el. Mások gyilkosságról suttogtak és voltak, akik a zeneszerző megromlott egészségének tudták be korai halálát. Talán az igazság sosem derül ki, de tény, hogy Mozart igen különös körülmények között hunyt el.
A varázsfuvola több mint kétszáz éve foglalkoztatja az embereket. Temérdek, gyakran egymásnak ellentmondó elemzés és vélemény született már az alkotásról, melynek oka egyrészt az lehet, hogy mi, emberek is sokfélék vagyunk, másrészt pedig a darab is megengedi ezt, hiszen sokszínűsége, különböző jelentésrétegei sokféle értelmezési kulcsot adhatnak a kezünkbe. Ahogy Liebner János zenetudós fogalmazta meg: „A varázsfuvola tükör: önmagát látja, aki belenéz; és amit csak keres, mindent megtalál benne. Teljes, zárt világkép, az univerzum tükre.”
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEgnbvYQdgVgf929P2Qz5DHw1rvbgoefAuaWY_Myz3lrKQfw5ZoLM1VT6-i7TzvF6XjaERpmEhG40a87MywD6v8s4uFafgNB7GkpntRUml8FfgClj5KMuudOXcS7maPEoGrw6d-T2UDYPuE/s400/magic-flute-mozart.jpg)
Címkék: ismeretterjesztő, Mozart, opera, zene
0 megjegyzés:
Megjegyzés küldése